Kom her!
Hop af.
Min herre sagde, vi ville mødes.
At vores veje ville krydses.
Det er dig, Khalar Zym er ude efter. - Det kender jeg intet til.
Det var hans mænd, der forfulgte dig. - De angreb vores kloster.
Vil du eskortere mig til Hyrkania?
Vi venter på Khalar. - Der er ikke noget "vi".
Jeg tager til Hyrkania, som min herre bad mig gøre.
Vi venter, sagde jeg. - Jeg tager til Hyrkania, sagde jeg.
Hvorfor binder du mig? - Ti stille og gør, som der bliver sagt.
Hvad vil du stille op med ham?
Jeg venter på, at han vågner.
Jeg vil se ham i øjnene, når jeg dræber ham.
Har du et navn? - Tamara Amaliat Jorvi Karushan.
Og dit? - Conan.
Conan. Ikke andet?
Hvor mange navne har man brug for?
Hvorfor redder du mig blot for at binde mig?
Khalar er svær at finde.
Når jeg ejer dig, må han komme til mig.
Ejer? Jeg er ikke din ejendom. - Læg dig til at sove.
Ingen mand skal give mig ordrer. Jeg er munk af Shahpur-ordenen.
Mit folk er aldrig blevet besejret af din slags, og jeg agter ikke...
Gab op.
Hvad? - Stille.
Stadig intet nyt fra Remo og hans spejdere?
De er væk. Remo kommer med hende. Han har aldrig svigtet mig.
Målet er nært, fader. Snart har du ikke blot masken -
- men også blodet til at fylde i den.
Marique, din mor længtes inderligt efter Acherons trolddom.
Forestil dig, hvilke hemmeligheder hun bringer med tilbage fra dødsriget.
Og forestil dig, hvor uovervindelig jeg bliver, når hun atter er ved min side.
Fader, hvis pigen er væk, eller ritualet slår fejl...
Det slår ikke fejl. - Hvis det gør.
Det gør det ikke! Din mor vender tilbage til mig.
Mine kræfter vokser inde i mig.
Mors blod strømmer igennem mig.
Jeg kan hjælpe dig med at afdække Acherons hemmeligheder -
- ligesom hun gjorde. Jeg kan få dem alle til at knæle for dig.
Ligesom jeg knæler for dig nu.
Kære Marique. Du ligner din mor.
På så mange måder.
Men du er ikke hende.
Tørstig? Her.
Tal sandt. Hvorfor er Khalar ude efter dig?
Jeg er en simpel munk. Jeg har ingen værdi for krigsherren.
Hun lyver!
Hendes blod er specielt. Hun er den sidste af Acherons blodlinje.
Vent. Du må ikke dræbe ham endnu.
Du tager fejl. Den blodlinje endte for tusind år siden.
Du lyver, skøge! - Bare dræb ham.
Nej! For hende kan jeg skaffe dig en fyrstelig belønning.
Khalar har ledt efter en efterkommer med rent blod i 20 år.
Så venter vi på Khalar. - Nej.
Zym slår lejr i Shahpur-kløften, hvor han venter på mig.
Jeg kan vise jer det.
Kom så.
Se selv. Jeg taler sandt.
Han vil betale dig din vægt i guld for kvinden. Jeg kan ordne det hele.
Jeg overbringer budskabet. - Ja, du gør.
Remo er vendt tilbage.
Hvad står der?
Shahpur-forposten ved middag. Kom alene.
Det er hendes.
Du er dristig, nordbo.
Jeg beundrer mod, selv når det er tåbeligt.
Din belønning. - Jeg vil ikke have dit guld.
Hvad vil du så have? - Dit hoved.
Ja, selvfølgelig.
Dræb ham. Og bring mig så den rene.
Conan!
Hvem er du? - Du lod mig overvære min fars død.
Cimmerianer.
Det var din chance, dreng. Du får ikke flere.
Din far ville skamme sig over dig.
Kom an!
Dreng?
Løb!
Nej!
Spring!
Jeg havde ham.
Artus, jeg havde ham. - Guderne er ubarmhjertige.
Blæs på guderne. Det her var ikke deres skyld.
Det var mig, der fejlede. - Er det sandt, hvad man siger?
Har han ildrøde øjne og en hud af guldskæl?
Han er kun et menneske. - Så er det ham, der har fejlet.
Du er nok den eneste i Hyboria, der har kæmpet mod Zym og overlevet.
Jeg må i land og finde ham.
Du må bringe Tamara i sikkerhed. Hun reddede mit liv.
Derfor har hun min loyalitet. - Så har hun også min.
Charmerende mand, din ven. - De fleste fødes til modermælk.
Det første, han smagte, var hans mors blod.
Han er født i krig. - Kan han så kun slås?
Nej. Han har en konges hjerte og en blodhunds trofasthed.
Nok er barbarerne krigere, men de ofrer ikke deres børn -
- eller trælbinder allierede som den civiliserede verdens præster.
Hvad hans manerer angår...
Du ligner en skøge.
Og jeg er åbenbart den eneste kvinde, du har mødt, der ikke er det.
Cimmerianske kvinder klæder sig som krigere.
Giv hende læder og rustning. - Han kan vist lide dig.
Vågn op!
Alle mand på dæk!
Nej!
Svøm!
Hvor mange cimmerianere er faldet for det sværd?
Grib!
Ikke dårligt.
Farvel, brave ven. Må du finde det, du søger, Conan.
Vores ven har tilsyneladende glemt sit kort over kysten.
Bring det til ham og sig farvel.
Vi sejler ved daggry. Kom til tiden.
Gå tilbage til skibet.
Tænker du på, om vores handlinger er en del af en plan?
Et formål, guderne har sat sig?
Eller er vi alle blot dømt til kaos og ødelæggelse?
Det er ligegyldigt for mig.
Jeg lever, elsker, dræber og trives.
Farvel.
Conan!
Den undvegne.
Du begår en fejl. Det er ikke mig, du leder efter.
Det er hende.
Efterkommeren med det rene blod. Acherons nekromantikere.
Jeg leder efter en tyv. - Argalon er tyvenes by.
Jeg søger tyven Ela Shan. - Hvad bilder du dig ind, barbar?
Tilbage, fjolser!
Han sprætter jer op som en fisk.
Jeg skylder denne mand mit liv. - I dag kan du gøre gengæld.
Kom.
Det er vanvid. At bryde ind hos Zym er som at stjæle æg fra en drage.
Hvorfor gøre det? - Der er en kvinde derinde.
Hun må virkelig være smuk.
Min mor bar denne kjole på sin bryllupsdag. Den klæder dig.
Jeg er ikke din mor. - Men det bliver du.
Forestil dig, at din krop er et kar. Og din sjæl er vandet, der fylder det.
Når dit blod fylder masken, tømmer min far dig.
Så hilser jeg døden velkommen.
Din død skal indvarsle en ny tid i Acheron.
De ånder, jeg hidkalder, smelter kød fra kongers knogler.
Min hustru vil gøre mig til gud, og alle rivaler bliver kastet i oceaner af blod.
Jeg bønfalder dig. Lad være. Lad os vende om.
Kom.
Vidste du, at jeg traf din barbar, da han var dreng?
At jeg tog dette sværd fra ham?
Cimmeriansk stål skal være skarpere og hårdere end noget andet.
Når det skærer, er smerten nærmest en nydelse.
Det vil nok glæde dig.
Det var den sidste port. Jeg sagde jo, at jeg kunne få dig herind.
Dig!
En fest for mit sværd! - Nej. En fest for bæstet.
Nej!
Pas på!
Nej!
Lort!
Få mig ud! - Brug nøglen!
Den har jeg tabt. - Så dirk låsen op.
Med hvad?
Hjælp!
Forsigtig.
Ned!
Kom nu!
Skynd dig!
Hjælp!
Få mig ud! Jeg dør!
Du skriger som en kvinde.
Det er vist den her vej. Vent på mig.
Han er vist på vej til Kraniegrotten. Jeg kan ikke se flere låse.
Din gæld er betalt.
Farvel.
Du ved, hvor du kan finde mig.
Ligesom et sejrrigt barbarisk sværd engang knuste masken -
- således skal et besejret barbarisk sværd genoplive den.
Besku og fortvivl!
Jeres nye herre!
Maliva! Min dronning.
Hør mit kald!
Barbar. Jeg kan ikke lide dig mere.
Hop, kvinde.
Op. Skjul dig!
Det var din chance, Khalar. Du får ikke flere.
Jeg kan lugte dig.
Conan!
Barbar! Det er for sent. Hun tilhører mig.
Flyt dig!
Dø!
Pas på!
Jeg dræber dig med din fars sværd.
Du er ikke min fars sværd værdig.
Kom an.
Af sted! Løb!
Barbar! Jeg kommer efter dig!
Tamara!
Maliva! Jeg hidkalder dig.
Hans heks har besat mig. Jeg kan ikke modstå hende.
Nej! - Hjælp mig, Conan.
Nok en gang er den lille dreng fanget med en kæde.
Dreng, det er ingen skam at knæle for mig.
Hun vil leve for evig. - Slip kæden.
Giv slip på kæden, Conan. - Og lade en anden dø i dit sted?
Ligesom din far?
Jeg advarede ham om, at jeg ville blive en gud.
Og min far advarede dig, gud eller ej...
...om at det ville slå fejl.
Maliva!
Ræk mig din hånd.
Tak, fordi du har ført mig hjem. - Lev vel, Tamara.
Til vi mødes igen.
Det sværd, vi smeder, bliver en dag dit.
Men før du tager det i brug, må du forstå det.
Oversat af Kai-Asle Sønstabø Dansk Video Tekst